Celeste föddes i USA 1986.
Med tanke på föräldrarnas bakgrund, utbildning och socioekonomiska status-
- förlorade de på Reagans ekonomiska politik.
Det latinska namnet verkade särskilt poetiskt.
Det gav henne ett mål att sträva efter, en väg att följa.
Åratal innan Celeste blev ett bekant namn-
-som en anekdot alla redan kände till-
- hade man inte beskrivit henne som speciell eller överdrivet begåvad.
Men hon hade något extra.
Det fångade emellanåt uppmärksamheten hos hennes lärare och unga gelikar.
Oavsett vad belackare sagt om hennes geni, så var hon en skicklig affärskvinna.
I början var hon snäll och elegant-
- och hon skrev åtminstone sina egna sångtexter, det kan ingen ta ifrån henne.
Hon var tretton på det fjortonde år 2000-
-i det nya årtusendets gryning.
PRELUDIUM 1999
- Har du övat på lovet? - Lite. Jag brukar...
- God morgon. - Hur har du haft det?
- Hej igen. - Välkommen tillbaka.
Gott nytt år. Therese, har du ny frisyr?
- Min syster har klippt mig, hon är frisör. - Jobbar hon här? Jag vill ha sån frisyr.
Hon bor i en annan delstat, hon var här över julen. Jag säger till när hon är här.
- Gärna det, ibland vill man förändra sig. - Visst.
Hej. God morgon.
Hej. Välkomna tillbaka.
Okej.
- Välkomna tillbaka. Haft ett bra lov? - Ja...
- Har ni haft ett bra lov? - Ja.
Jag har fått nyheter av studierektor Caine om våra datorer.
Jag berättar när alla har kommit. Vi väntar på Eric och Elise.
- Det lär ta ett tag. - Hur så?
Aidan, börja inte direkt. Det du har att säga honom kan du säga efter lektionen.
- Han är här. Jag såg Eric nyss. - Okej, då väntar vi. Det sa jag ju.
Ursäkta. Jag heter Cullen Active.
Va?
- Jag heter Cullen Active. - Jag vet, Cullen.
Celeste.
Celeste, ställ dig där bak med de andra.
- Andas hon? - Nej.
Celeste. Ställ dig upp och gå bort från fönstren.
- Om några minuter sker en explosion. - Vad gör du?
Varför gör du det här?
Sluta! Sluta! Jag står upp!
Jag ska stå upp.
Var snälla och håll käften. Var tysta.
Gå in igen!
Cullen? Snälla Cullen, låt oss gå.
Jag har redan dödat flera människor.
- Förlåt, men det går inte nu. - Snälla, släpp åtminstone alla andra.
Jag stannar här hos dig.
Vad ska vi göra, då?
Vi ber tillsammans.
Lugn, det ordnar...
Adam sjua, flera dödsoffer. Rum 206 på andra våningen.
AKT 1 -SKAPELSEN 2000-2001
Andas in och håll andan.
Andas.
- Hur känns det? - Som om jag är på en båt.
- Går illamåendet inte över? - Det känns som att jag snurrar också.
- Det sitter nog bara i huvudet. - Nej.
Det har bara inte med ryggradsskadan att göra.
- Jag behöver sitta ner. - Jag hämtar stolen strax. Kom igen.
Vill du försöka ta några steg till? Bra. Okej.
Såja.
- Var är pappa och Elanor? - De handlar mat åt oss.
Vissa av de andra klagar över att det ringer i öronen efter skotten.
Prata med läkaren om det.
Jättebra. Såja.
Hej, fru Howard.
Förlåt för att jag var sjuk. Jag borde ha funnits där för dig.
Jag är så tacksam över att du lever.
Jag hade nog dött eller tagit livet av mig.
Jag hade inte stått ut.
Jag är här nu och jag lämnar dig aldrig. Aldrig någonsin.
Gud... Ellie, jag tror att jag har gjort något hemskt.
- Vad är det? - De har hittat Cullens farföräldrar.
Han verkar ha skjutit dem tre veckor innan jul och bott med liken hela lovet.
Usch.
Ursäkta, några journalister vill ha en intervju.
- Fråga inte mig, det är upp till henne. - Jag vill inte att någon ser mig såhär.
Du ser okej ut.
- Kan du prata med dem? - Jag?
Vad ska jag säga? Jag var inte där.
Säg bara att vi är ledsna över alla som dog.
- Ring mamma. - Är du säker?
Jag kan ta dig till en telefon.
Tack.
- Jag ska försöka sitta ett tag. - Bra.
Jag ska försöka bjuda ut din mamma på middag, så hon tänker på något annat.
Behöver du bara keyboarden?
Vi har en gitarr i källaren. Jag kan ta hit den och lära dig lite.
Tack, men jag har svårt att titta ner.
Den börjar ett, två, tre. Ja.
Två gånger.
Befinner sig i kritiskt tillstånd.
Be en bön för dem.
Gör mig sällskap i att slå upp sidan tretton.
Jag antar att vissa av er redan känner till-
- gårdagens försök till mordbrand vid familjen Actives hem.
Kommissarie Lynne vid polisdistrikt 120 har bett mig-
- att påminna alla att det fortfarande bedrivs en utredning där.
Förstörs det så försvårar det enormt för polisen-
- att finna svar på allmänhetens många frågor.
Jag vill tillägga att raseri och ilska gav upphov till det här.
Vi kan inte tillåta mer ilska eller våld omkring oss nu.
Jag vill gå steget längre och be er-
- att inkludera förövaren till de hemska dåden i era böner.
Via helande bön och förlåtelse...
släpps offren från denna tragedi fria-
- från sin egen sorg och vrede i livet efter detta.
Under kvällen ber vi New Brightons elever-
- att komma upp och dela med sig av minnen och berättelser till oss.
Hjälp mig att välkomna Celeste Montgomery från Stephanie Dwyers åttondeklass.
Jag försökte komma på något att säga, men kunde inte sätta ord på känslorna.
Så jag tänkte göra det här istället.
Min syster Ellie har hjälpt mig så mycket. Låten handlar om oss.
Den är till henne.
På producentens förslag ändrade Celeste texten från 'jag' till 'vi'.
Kort därpå kände hela landet precis som hon.
Det var inte hennes sorg, utan deras.
Det var inte bara hennes upplevelse, den blev även deras.
Under det kommande året blev sången till en hymn för hela landet.
Den blev helt enkelt en hit.
- Förlåt, jag störs av att höra min röst. - Ska jag ta bort den?
- Om det går, tack. - Inga problem.
Gillar du när jag spelar C innan refrängen?
- Nej, jag trodde att det var ett D. - Det där är ett D.
Celeste, vi tar fem minuters paus. Möt mig i korridoren.
Går det bra där inne, eller är du ute på djupt vatten? Litar du på mig?
- Litar du på mig? - Ja.
Jaså? Bra, för jag har hållit på länge.
Jag förstår om det är lite överväldigande, men lita på processen. Den fungerar.
Det var därför du och dina föräldrar valde mig att guida dig genom den.
Kommer du ihåg vad jag sa hos dina föräldrar första gången vi träffades?
Blunda och låtsas att du är i ditt sovrum. Du dansar i ditt sovrum.
- Ingen ser dig och du har inga bekymmer. - Okej.
Berätta om jag låter knäpp. Du är så skärpt att jag glömmer att du är en unge.
Tänk inte på tekniken. De är inte här för att lyssna på den jävla basisten.
De vill inte höra Jaco Pastorius. Det här är din show.
Kom ihåg det. Är du beredd att köra igen?
- Ja, men kan du göra mig en tjänst? - Ja.
Vårda ditt språk inför Ellie. Det stör henne när folk svär.
Visst, förlåt. Jag... Ja.
Jag insåg inte att jag svor åt dig. Jag tänkte mig inte för, förlåt.
Okej.
Jag har klippt ihop första och sista versen, det verkar funka bra.
Tänk inte för mycket. Det är ett knäpp eller nåt under första versen-
- när du sjunger 'för att jag missade tåget'. Kan vi ta det därifrån?
Visst. Jag sätter det, så kan vi börja med 'Body Talk'.
- Ursäkta, vilken del är det? - Det är nästa låt.
Okej, visst. Då är vi igång inför imorgon.
Okej, nu så.
Förlåt att jag är sen. Tack för att ni väntade.
- Har ni haft det bra, tjejer? - Ja, hotellet är jättefint.
Ja, det är bra.
- Nå, vad händer nu? - Hon hann före.
Ett par saker.
Jag har tänkt fråga om du har någon dansbakgrund.
- Eller om skadan förhindrar dig... - Jag har gått på balett.
Och nej, men jag måste vara försiktig.
Vad bra. Vi har diskuterat några kommande evenemang.
Framträdanden vi vill ha in dig på. Vi vill para ihop dig med en koreograf.
- Vilken sorts framträdanden? - I butiker och så.
Det är ett bra sätt att visa upp dig live för allmänheten.
Ett bra sätt för dig att komma igång också.
Celeste, vi gillar verkligen det du gör.
Men efter allt du har gått igenom måste jag vara helt ärlig mot dig.
Det finns ingen garanti för att låtarna fungerar.
Hallå! Hon är fjorton. Tilltala henne inte så. Tilltala mig så, inte henne.
Låt mig tala till punkt. Innan vi gör upp planer tillsammans-
- vore det otänkbart för mig att inte upplysa en ung människa om verkligheten.
Du har gett oss en jättebra demo och vi ska sälja in den hårt.
- Resten styr vi inte över. - Det är okej. Funkar det, så är det bra.
- Gör det inte det, så är det också okej. - Härligt.
Vidare till det roliga, då. Det här är omslaget vi har tänkt oss-
-till EP:n som vi skickar till radio.
- Vad tycker ni? - Jag gillar det.
- Det är persikofärgat. - Vi kan ändra färgen.
Fokusera mer på känslan i designen.
- Jag gillar det. - Jag med.
- De vet vad de gillar. - Bra. Vi älskar det.
Textraden i typsnittet ger en försmak-
-av att en ny röst gör entré.
Det viktigaste är att det företräder dig.
Det gör det.
Som er representant vill jag påpeka hur ovanligt och olämpligt hon betedde sig.
Jag visste inte att hon tänkte lista alla skäl-
- till att hon inte bär ansvaret om hon misslyckas med sitt jobb. Säljare är såna.
- De kan inte sälja en flytväst på sjön. - Hon vill inte att jag hoppas för mycket.
Självklart ska du ha höga förhoppningar.
Härifrån, dra igenom på fem, gå på sex, ner på knä vid sju, åtta.
Ja, bra. För att glida måste du spänna magmusklerna.
Lyft dig uppåt medan du går ner.
Då glider du längre. Visa mig.
Bra, gick det bra? Säkert? Vi kan ta en paus om du vill.
- Nej, det är bra. - Jag sätter på skivan, så börjar vi om.
Hitta rytmen.
Beredd. Steg åt höger, vänster.
Bra! Vinranka!
Framåt.
Och ner. Bra.
När refrängen kommer kan du försöka sjunga med i refrängen och se hur det känns.
Fokusera på andningen, så luften räcker till hela låten.
Fem, sex, sju, åtta.
Fortsätt.
Bra. Steg. Ner.
Och höften.
Bra.
Och höger, vänster. Gå.
Upp.
- Bra. Kändes det bra? - Ja.
Tänk om du blir riktigt stor.
För det första lär det inte hända-
- och för det andra, om det händer så kommer jag ändå hem jämt.
- Tror du att jag kommer in någonstans? - Definitivt. Du ser ut att vara 22.
- Lägg av. - Du gör ju det.
Ursäkta, sir. Har ni träffat min lillasyster? Visst är hon sexig?
- Lägg av. - Det är ju sant.
Det är du som är den söta. Och du sjunger bättre än jag.
Jag vet och jag är längre än du.
Sluta! Sluta!
Förlåt, det gör ont i ryggen. Förlåt.
Jag är inte påklädd.
Skivbolaget ringde, den där PR-subban. Vill du höra?
Är det illa? Ellie klär på sig.
De skickade den till radio. Du lyckades. 'Alive' och 'Hologram' klarade sig bra.
- De andra, då? - Det gick nog bra, men det räckte med en.
- Du verkar inte glad. - Det verkar inte du heller.
Det var ingen överraskning.
De tittar på olika artister som du kan vara förband till i vår.
Du får åka hem och vila i några veckor. Jag tar dig till Stockholm efter det.
- Verkligen? - De vill ha låtar till en hel platta.
Du får jobba med den bäste. Du har hört hans grejor.
Han har skrivit allt. Hits.
Jag sa åt honom att skapa tid för dig.
Vi tar allt du har, halvfärdiga idéer, och spelar in dem.
Hörde du, Ellie?
Där ser du, jag sa ju att du skulle bli stor.
Efter en blixtvisit hos föräldrarna, fick managern tjejernas pass godkända.
De tre flög mot en okänd, om kanske inte exotisk, utländsk stad.
Där fick de många unika första upplevelser.
I Stockholm fanns det ekonomiska geografer kallar ett industrikluster.
En samling begåvningar, industrier och konkurrerande företag i samma bransch.
På 1940-talet samlades kyrkan och kulturkonservativa i gemensam sak.
Att skydda landets unga mot den degenererade musik som strömmade från USA.
För att motverka hotet startades kommunala musikskolor i hela landet.
De erbjöd upplyftande undervisning i klassisk musik. Det ena gav det andra.
Mitt i den moraliskt upplyftande boomen föddes producenten Tor Erik Romstad.
Först var han skeptisk, men fäste sig snart vi de oskiljaktiga systrarna.
Han såg sig som en ateist som länge trampat vatten i popmusikindustrin.
Flickornas hängivenhet till Gud, musik-
- och framför allt varandra inspirerade honom.
Under fem veckor-
- skrev han några av sina bästa hookar och melodier.
Hon visste inte ännu vilken berömmelse låtarna skulle leda till-
- och Celeste njöt av sin ensamtid med Elanor.
De trodde aldrig att de skulle få resa till Europa tillsammans oövervakade.
På helgerna spelade Elanor storasyster-
- och tog med sig Celeste till traktens barer och dansklubbar.
Innan massakern-
- hade Elanor inte vågat visa sin aptit för uteliv för sitt yngre syskon.
Men efter allt Celestes lidande-
- var hon väl vuxen nog att få ta del av vuxenlivets njutningar också?
Celeste kände sig levande, kreativ och självständig.
Hon styrde över sitt eget öde.
Gumman, han ringer igen. Vi missar planet.
Det är så tidigt. Säg att jag inte tror att jag kan flyga.
- Helt jävla otroligt. - Förlåt, jag är ledsen.
- Nej, jag är ledsen. - Be inte om ursäkt. Gör inte det.
Det är samma skit med er hela tiden.
Era föräldrar litade på mig. Jag tar det på allvar. Ler du?
- Ler du? Le inte mot mig. - Du är ju rolig. Skrik inte åt mig.
Jag slutar skrika när du slutar flina.
Vet ni vad? Eftersom ni stack och gjorde vad fan ni ville-
- utan att tänka på sitsen jag hamnade i moraliskt, etiskt och juridiskt-
- nekar jag din önskan. Jag svär, säger jävlar hur mycket jag vill.
Vet ni vad? Jag går inte på att ni är såna oskyldiga små flickor.
Visst, avgjort. Sluta skrika.
Jag skriker helt uppenbart inte.
Om tolv timmar måste ni vara ombord på planet och skärpa er.
- Och vad? Tänka på vad jag har gjort? - Jag ringde ert rum tio gånger.
Vad händer om tolv timmar?
- Du ska göra en video i Los Angeles. - Va?
- Gillade du föreställningen? - Va?
Förlåt, vi kom just.
Är han din manager?
- Hur hittade ni varandra? - Han såg mig sjunga i TV.
- Jag heter Celeste. - Får jag bjuda på ett glas?
Nej tack, det är bra.
Jag måste jobba tidigt imorgon. Jag ska spela in en video.
- Är du med i den? - Hoppas det, den är till min låt.
- Vad gör du för musik? - Det är pinsamt.
- Du får inte driva med mig. - Det ska jag inte.
- Popmusik. - Jag älskar popmusik.
- Det är klart, vem älskar inte pop? - Kom, jag vill presentera dig för någon.
- Jag känner din bror. - Ja, vi har träffats.
- Hur mår du? - Jag tog piller för att jag var nervös.
Jag behöver ta nya grejor mot de gamla grejorna.
- Har du droger på rummet? - Bara smärtstillande.
- Hämta dem. - Jag måste gå och hämta en ny nyckel.
Jag tog nog min systers.
Schyst.
Jag älskar det här.
Schyst.
- Det är lysande. Den bästa låt jag hört. - Lägg av.
- Du missade krälandet. - Det tänker jag inte göra.
- Gör det du. - Okej, jag ska.
Lämna min scen.
Sluta. Herregud.
Sluta!
Du gör samma sorts musik som pojken som anföll mig lyssnade på.
Påminner den dig om honom?
Det gjorde det nyss.
Hoppas att du inte blir alltför upprörd.
Det blir jag inte.
Jag tror att när man träffar någon som ska bli viktig i ens liv-
- så tvingas man att se tillbaka på det förflutna, så man går vidare i framtiden.
Det är allt.
Till mitt försvar så kanske det var musiken som fick honom att ta steget-
- eller så kanske den var det enda som kunde ha räddat honom och de andra.
Hursomhelst, jag är glad att jag redan är viktig för dig.
Jag tycker inte om att tänka på det eller prata om det.
Varför skulle du göra det? Vad finns det att prata om?
Det är det jag älskar med pop.
Jag vill inte att folk ska tänka för mycket, de ska bara må bra.
Ända sedan det hände har jag drömt samma dröm varje natt.
Berätta.
I drömmen far jag fram genom en tunnel som aldrig verkar ta slut.
Jag är sen till ett möte på andra sidan.
Och varje gång jag åker i de vida kurvorna-
- kör jag förbi en kropp, men jag stannar inte.
Ett lik?
Inte direkt.
Men...
Livlös.
Efter ett tag inser jag att de är mina dubbelgångare.
Kloner som jag har försökt skicka in i tunneln i mitt ställe.
Men de tog sig aldrig till den andra änden.
De är aldrig lika gamla.
De ligger alltid i olika ställningar.
- Det låter rimligt. - Gör det?
Visst. Du dog ju nästan.
Så nu är det lätt att föreställa dig dig själv död i alla åldrar.
Det handlar nog inte om det, för i drömmen vet jag att jag aldrig kommer att dö.
Vad finns i slutet av tunneln?
Jag vaknar alltid innan jag kommer dit.
Jag är så rädd, för jag är på väg till ett ställe där ingen kan hitta mig.
Där ingen vet vad jag heter.
- Vakna! - Vad gör du här inne?
Vakna! Vi måste berätta för mamma och pappa!
Var är fjärren? Ett plan har kraschat i en byggnad i New York.
Spela musiken!
Är allt klart? Spela musiken.
Plågad av bilden av systerns och managerns nattliga möte-
-och kampen med svek och utanförskap-
- speglade Celestes förlorade oskuld den nationen upplevde.
De två systrarnas banor delades-
- och de tvingades till sina personligheters ytterligheter.
En för pengarna, två för showen, tre -var redo, på fyra kör vi.
Bryt.
AKT TVÅ -ÅTERFÖDSEL 2017
Det är dags. Kom igen.
Kom igen nu.
Det är dags! Kom igen!
2017 skulle Celeste fylla 31 år.
Fången i en hemsk nutid som nått slutet på sin cykel.
Ingen kunde veta vilken form den eller hon skulle anta.
- Vart ska du? - Röka. Hon sminkas. Frisören väntar.
- Mötet börjar vid ett. - Inte mitt fel. 40 minuter sen.
- Du, hur ser hon ut? - Trött.
Du är vacker. Ögonbrynen är ett tillräckligt tydligt budskap.
Vi rör inte dem mer.
- Hur går det här inne? - 20 minuter.
Celeste, vi måste prata innan vi börjar. I enrum.
Toni bryr sig inte. Vad är det?
Det...
Det har skett en skjutning. Terrorism, tror de. Strandstaden Brac i Kroatien.
- Är någon vi känner skadad? - Nej, självklart inte. Lugn.
Vi har inte så mycket information. 14 döda, många skadade.
Vi är inte okänsliga som spelar på andra sidan jorden.
- Vem gjorde det, då? - Ingen har tagit på sig dådet. Vänta.
Okej.
Skyttarna hade på sig masker från vår Hologram-video.
De kom ut maskerade och sköt folk på en strand. Det kan ha varit organiserat-
-eller en engångsföreteelse.
- Hur lika var de? - Mer vet jag inte.
Du kommer att få frågor. Var förberedd.
- Kan vi avboka pressen? - Och konserten, i så fall.
Enligt Josie vore det dåligt att undvika dem ändå.
Folk står på din sida. Vi tacklar det direkt-
- och ger raka svar. Jag bokar en presskonferens där nere vid 16.
En presskonferens? Skojar du?
Jag sa åt Josie att förbereda ett uttalande direkt.
- Har nån hört av Albertine? - De äter lunch, du ska träffa dem nu.
- Är hon arg på mig? - Varför? Hon är glad att vara här.
Första mötet är efter presskonferensen, då hinner vi få fler detaljer.
- Det kan vara ett sammanträffande. - Vadå, sammanträffande?
Jag vet inte. De gick in i maskeradaffären och köpte den första förklädnad de såg.
Men enligt SRK utnyttjade skyttarna din image och din konst-
- som en symbol för moraliskt förfall i väst eller nåt annat galet.
Med din historia är det en chans-
-att tala om tro och åsikter.
Jag vet inte det, hennes historia är troligen skälet till att de valde henne.
Nej, utifrån ska det stå klart att du inte avbokar ikväll eller kommande konserter-
- för att den information vi har inte berättigar det.
Fokusera på all din kärlek och sorg för offren och offer för våld världen över.
- Får jag säga åt dem att dra åt helvete? - Jag klandrar dig inte, men säg inte så.
Ingen får missa ditt egentliga budskap.
Alla står bakom dig. Tala från hjärtat.
Det känns som att jag ska spy. Det är bara medicinen.
- Det känns som dolkar i ryggraden. - Massösen kommer direkt efter showen.
- Jag samlar alla i salen, vi ses sen. - Är de i restaurangen?
- Jag ringer... Där är de. - Där är ni ju.
- Varför kom ni inte till green room? - Hej, mamma.
Hej, gumman. Hej, Ellie.
- Du ser trött ut. Vill du ta en tupplur? - Nej, jag är jättehungrig.
- Hon ville inte äta något jag beställde. - Samma här, frukosten var hemsk.
- Det är inte det. Jag blir åksjuk. - Okej. Har ni haft kul alls?
Jag visade henne vår hemstad. Allt är sig likt i vår värld.
- Hur är det med mormor och morfar? - Mormor vill flyga imorgon.
- Varför? Det är ju runt hörnet för dem. - Mamma är för trött.
Det är ju första konserten. Okej, jag ringer henne.
- Hur gick presskonferensen? - Vi har inte haft den än.
- Vilket sjukt skämt, va? - Vad har hänt?
- Glöm det. Du har nog med problem. - Gumman, vill du äta lunch med mig?
Får jag äta lunch ensam med Alby?
Självklart. Var tillbaka till fyra inför konserten.
- Hon måste vara tillbaka 15.30, Ellie. - Håll dig nära hotellet, snälla.
Jag måste upp och... Okej, då. Ta vakter med dig.
- Jag behöver ingen barnvakt ute på gatan. - Den här gatan. Var tillbaka till 15.30.
Ta en tupplur, vi är tillbaka efter lunch.
Vad vill du ha? Vadå 'Jag vet inte'? Det är klart att du vet.
Jag hatar att prata med ungar numera. De vet aldrig något.
Är du deprimerad eller nåt? Förlåt, jag retas bara. Jag vill att du slappnar av.
Jag är avslappnad, men det är obekvämt med alla som tittar på oss.
Det är därför jag vill härifrån.
Det är paparazzi utanför, vill du gå ut bakvägen?
Nej, men jag går ut före dig.
Celeste! Titta hit!
Kom igen, följ inte efter mig.
- Vad säger du om attacken idag? - Om 45 minuter får ni fota mig igen.
Okej? Tack. - Du, vänta.
- Jag hatar dem. - Det gör alla. Glöm det.
De borde ha fått fota dig. Du är vacker idag.
- Håret är smutsigt och jag är osminkad. - Vill du låna lite?
Jag vaknade och såg ut som en pterodactyl. Det är tacken för att man ger liv.
Inga goda gärningar går ostraffade. Barn suger livet ur en.
- Du ser fantastisk ut, mamma. - Tack, gode Gud. Bättre än vissa andra.
- Som vilka? Vad är det med dem? - Ingenting.
Jag bläddrar i tidningar och ser tjejer som jag har sett nakna i logen.
Jag har sett födelsemärkena och svansarna.
- Vem har svans? - Det säger jag inte.
Jag vill inte att folk ska sprida privata saker om mig.
Det här stället är okej.
Trevligt att sitta med nån som inte har ansiktet i telefonen.
- Vi har inte telefoner vid bordet. - Schyst.
- Lyssna på henne. - Det gör jag.
- Varför hatar du att ha henne med? - Jag ville bara vara ensam med dig.
- Du beter dig som att du hatar henne. - Vad elakt sagt. Säg inte så.
Du hatar henne inte, men du beter dig så.
Du, ibland har jag kort stubin för att jag inte får sova tillräckligt.
Jag har mycket nu.
Det finns inga pengar i musiken, utan i varumärken, VR och dokusåpor.
Jag gör rösten åt en spelkaraktär-
-och tjänar mer än på en hel turné.
Varför åker du ifrån oss så länge, då?
Jag har många att avlöna, det är ett heltidsjobb.
Jag är uppkopplad mot världen hela tiden och hör alla i huvudet.
Pratade vi inte om moster Ellie?
- Vad vill du prata om? Hur mår hon? - Hon är arg för att du inte vill hälsa på.
Har hon sagt det? Ska hon dra in våra problem i min relation med dig?
- Det har inget med dig att göra. Inget. - Vad är ditt problem med henne?
- Du har allt hon någonsin velat ha. - Det är ju löjligt.
Jag menar allvar. Morfar visade en video på när Ellie sjöng och dansade som liten.
Vad ska jag säga? Din moster Ellie har för många skrupler.
Ibland är livet orättvist, särskilt nuförtiden.
Folk försöker sälja en vad som helst. En TV som helt klart ser förjävlig ut.
De kallar den super-trippel-HD, eller nåt.
Affärsmodellen bygger på kundernas okuvliga idioti. Innerst inne vet vi det.
Deras kunskap om vår hängivenhet till minsta gemensamma nämnare.
Det är den officiella manifestationen av den växande instinkten-
- att bryta med alla levande varelser med en koppling till det förflutna.
När vi inte hörde på samlades alla och röstade om att traditioner är fult.
Det förflutna stinker av fula gamlingar och död.
Mamma måste hålla sig fräsch.
Mina videor blir värre för varje år, men spelas mer och mer.
De visade en parfymgrej från förra året.
Jag vecklas ut från en ros, som Tummelisa. Jag trodde att min karriär var över.
- Men nu spelar jag för 30 000 personer. - Mamma, vad pratar du om?
Berättar en hemlighet för att jag älskar dig.
Det kvittar om man är Michelangelo eller Mikey & Angelo från New Brighton.
Det enda som krävs är en egen stil. Moster Ellie har inte hittat sin stil.
Sedan valde hon att bli avundsjuk på mig. Hon gjorde sina egna val.
Vet du, hon skulle aldrig klara att göra det jag gör.
Hon får gå hem till dig varje kväll och har inget ansvar, för jag betalar allt.
- Tyst. Nej, jag menar inte så. - Säg inte åt mig att vara tyst.
- Är inte det din låt? - Förlåt, jag ber dem att stänga av.
Ursäkta, kan ni stänga av musiken? Jag pratar med min unge och hör min röst.
Förlåt, chefen bad mig att sätta på den.
- Kan jag få ett glas och en läsk? - Vad vill du ha?
Vitt vin? Nåt som inte är äckligt.
- Kan jag få det i en plastmugg eller nåt? - Visst.
Förlåt att jag hackar på moster Ellie. Jag vet att hon gör sitt bästa.
- Jag tar ut min skitdag på henne. - Hellre henne än mig.
- Jag skulle aldrig ta ut det på dig. - Okej.
Det gör jag väl inte?
Herregud. Om jag gör det, så är det inte med flit. Förlåt.
Förlåt.
Man tror inte att det kan bli värre, så får man en jävla cancerdiagnos.
- Va? Mamma, är du sjuk? - Jag menar inte bokstavligen.
Ibland sparkar folk på en när man ligger.
Gud, jag ska inte göra såhär inför dig.
Jag hade örfilat mig om jag satt mitt emot mig just nu.
- Jag menar det, det är okej. - Dan har lämnat mig.
- Jag vet, jag läste om det. - Va? Ellie ska inte låta dig läsa sånt.
Hon övervakar mig inte.
Jag ville berätta. Jag blir bestulen på alla stora ögonblick.
Mamma, det är okej. Jag bryr mig inte om honom.
- Jag trodde att du älskade Dan. - Ja, för att han var snäll mot dig.
- Varsågoda. Vet ni vad ni vill ha än? - Vi tittar gärna på menyn en stund till.
- Jag tar pasta marinara. - Ska jag slå in det, eller vänta?
Kom med hennes mat. Jag behöver inget, ta hennes pasta.
- Varför lämnade han dig? - Vem har sagt att han lämnade mig?
Det gjorde han inte, vi lämnade varandra. Älskar man något, så ger man bort det.
Träffade han någon annan? Det stod att han dejtade någon rik tjej.
Det var inte vad han sa till mig. Men det var bara en förälskelse.
Jag har haft förälskelser som jag inte vill dömas för.
Är allt okej? Jag är chef, så säg till om det är något.
Tack.
- Får jag ta en bild med dig lite snabbt? - Det passar inte just nu.
- Det är inte för allmän beskådan. - Vill du ta en bild med det här?
- Jag försöker prata med min dotter. - Inte den tonen. Jag frågade snällt.
- Bli inte upprörd, det är bara en bild. - Är du allvarlig? Hur vågar du, din jävel?
- Allison, ring polisen. - Vem fan tror du att du är?
- Ska du säga, jag känner spritlukten. - Ska du skämma ut mig inför min dotter?
Jag visste inte att du hade en dotter. Jag var bara vänlig. Lämna restaurangen nu.
- Vi sticker. - Du borde skämmas, ditt arsel.
Herregud.
Vi går den här vägen, så vi slipper skithögarna utanför.
- Förlåt för att jag tappade humöret. - Han bad om det, nu släpper vi det.
Du är ju uppskakad. Sånt händer inte jämt, men jag måste försvara mig.
- Jag vill inte prata om det. - Gumman, vi måste prata om det.
- Annars hänger det bara i luften. - Jag är orolig för dig.
Oroar du dig för mig? Gör inte det, jag är orubblig.
- Det är jag som ska vara orolig för dig. - Du är ju smalare än jag!
Det är för att jag är i så bra form. Jag dansar arslet av mig varje kväll.
Kom igen, älskling. Mitt hjärta brister.
Att han sa att jag luktade sprit var en hemsk sak att påstå inför dig.
Istället för att ignorera i elefanten i rummet, så pratar vi om det.
Jag beställde vin i en plastmugg hos dem för att jag är lite spänd inför ikväll.
Jag ville inte oroa dig.
Men jag svär att jag inte hade druckit något innan dess idag.
Oroa dig inte.
2011 hade Celeste druckit sig blind, eller snarare blind på ena ögat.
Hon väntade med att berätta för läkaren. Hon var för generad över att förklara-
- att på turné i de glesbefolkade och mindre hämmade delarna av södra USA-
- hade hon skadat synnerven i vänster öga genom att inmundiga metanol-
- när hon supit städprodukter i fyra olika delstater.
Kort därpå, hemmavid, stod hon mitt i en offentlig konflikt-
- efter en trafikolycka där en oturlig fotgängare krossat vänster ben och bäcken.
Som salt i såren antastade Celeste fotgängaren med en rasistisk harang.
Offret för denna korta episod i hennes liv såg chansen och tog den.
Det gyllene ögonblicket gav nästan 13 miljoner dollar.
Ännu en låga i det Celeste såg som en decennielång häxjakt.
- Vad är det älskling? Är det något mer? - Det är ingenting.
Sluta. Vad är det?
Hon hade förlorat oskulden helgen innan hon reste-
- till avtäckandet av Celestes sjätte studioalbum 'Vox Lux'.
Hon längtade efter att berätta för sin mor och hade var sjuk av förväntan sedan dess.
Hon såg fram emot den chock eller känsla av misslyckande Celeste skulle känna-
-som, trots sina ungdomssynder-
-hade alltid varnat för unga män.
Hon varnade mer för dem än för att blanda uppåttjack med neråttjack.
Gick allt enligt planerna, så skulle det väcka en insomnad modersinstinkt-
- och Celeste skulle tvingas att vara hennes förtrogna.
Här borta!
- Det gick fort. Var är Albertine? - I mitt rum och tar ett graviditetstest.
Du är så jävla inkompetent att du lät henne bli knullad av nån lantis.
- Är hon gravid? - Hon har nog inte min otur.
Hon ska känna väntans obehag. En förälder eller förmyndare uppfostrar sina barn.
- De umgås inte bara. - Förlåt, jag hade ingen aning.
Du har klantat dig, två gånger.
- Jag vet att du är arg, men... - Hur kunde jag vara så dum?
Du har ju svikit mig, varför skulle du inte svika henne?
Jag visste att hon hade en kille, men det verkade inte fysiskt.
- Är du efterbliven? - Nej.
Ibland hänger du med hakan, som om livet bara händer dig.
- Då ser du efterbliven ut. - Säg inte så om mig.
Bara galningar blir arga när de kallas galna, så du måste vara efterbliven.
- Hur kan du hata mig så mycket? - Är det sån skit du har matat henne med?
Hon berättade om all skit du lagt på hennes axlar. Otacksamma sugga.
Jag har presskonferens och möten, men jag svär.
Om min dotter är gravid med nån skelögd luffares avkomma eller har hepatit C-
-så kastar jag dig från balkongen.
Efter allt jag har gjort för er två!
Efter allt du har gjort för oss?
- Bra jobbat. Du har lyckats. - Lyckats med vad?
Du har sårat mig och generat mig.
Jag har ägnat hela mitt liv åt 'Celeste' och kommer att fortsätta med det-
-men om du någonsin hotar mig igen-
- går jag ut med jag uppfostrat hennes barn och skrivit hennes låtar.
Touché.
Men investera inte i de aktierna.
Säg vad du vill. Vem bryr sig i dagens samhälle?
I den här meditationen leker vi med tanken på motivation.
Celeste? - Du, är hon vaken?
Celeste?
Tack.
Hej. Ha en bra konsert.
Hur går det här, då?
Hur går det?
- Otroligt, va? - Vilket då?
Alla vi brukade rapportera till jobbar för oss nu.
Ja. Josie.
- Hon bryr sig om dig. - Du brukade kalla henne för subba.
Du ser fantastisk ut. Håll det enkelt. Det går jättebra.
Celeste, jag vill presentera Yanmei, vårt förband-
-innan hon soundcheckar.
Välkommen, vad kul att du är här.
Att dela scen med dig är en ära för mig, det är en dröm som går i uppfyllelse.
Det var snällt sagt, men nöjet är på min sida.
De visade dina grejor och jag sa: 'Vi måste ha den där tjejen.'
- Då blir jag ännu mer rörd av inbjudan. - Hon ska repetera på arenan nu.
- Hoppas att ni gillar min hemstad. - Ursäkta?
Ha det kul i Staten Island.
Jag överväldigas av kärlek-
- till offren för dagens ofattbara händelse-
-och offer för våld överallt.
Det gör mig enormt ledsen att förknippas med en så obscen och onödig tragedi.
Det är en märklig värld vi lever i.
Oavsett hur man än försöker ignorera det som verkligen händer...
så kryper det sig på en ändå.
Jennifer Durst från WYNN i New York. Varför tror du att de valde dig?
Ser du någon koppling till New Brighton?
Jag vet inte. Jag vet inte mer än ni just nu.
Eftersom ingen går ut och tar på sig dådet vill jag inte spekulera.
Men om de valde förklädnaden med flit-
- så kanske de ogillar att jag är kvinna eller att jag är en framgångsrik kvinna.
Att jag fick barn när jag var barn. De kanske tycker att jag är en slampa.
Det kanske ni också tycker.
Sättet jag lever mitt liv på går emot vissas livssyn.
- Har du några länkar till Centraleuropa? - Inte direkt, inte vad jag vet.
Jag har aldrig spelat där, så jag vet inte.
- Nästa fråga. - Ska du och bandet spela ikväll?
Informationen vi har berättigar inte en avbokning.
Pappa säger alltid 'fördröj aldrig glädjen', så jag spelar om jag får.
- Nästa fråga, längst bak. - Meredith Desh, nordöst-reporter.
Har du något att säga till förövarna vid dagens attack?
Ja.
Ja, jag vill säga att när jag var liten trodde jag också på Gud.
Om de kommer till sans och vill ha något nytt att tro på-
- så kan de tro på mig. Jag är den nya tron.
Jag är inte rädd för dem. Jag vill bjuda in dem till konserten ikväll.
Skriv upp fegisar i mask på gästlistan.
Kan ni förklara närmare?
Celeste gjorde samma sorts lösa uttalanden-
-som myndighetsföreträdare i hennes tid.
Hon var rädd och ville gömma sig. Men först skulle hon förklara en aning.
'Jag har fler hits än magasinet i en AK47:a.'
Jag vet inte, jag försökte bara vara vitsig.
- Tror du på skiten du sa? - De ville ha en show.
Stället kryllar av media, kan ni två hålla tyst tills vi är klara?
- Gärna för mig. - Jag sköter det, ta en cigg eller nåt.
Hej, allihop.
Ni får tio minuter. Efter som vi inte vet vad som händer på andra sidan Atlanten-
- får ni hålla frågorna till kvällens konsert och det nya albumet.
Okej, tack.
Tja...
Apropå det, vad kan publiken vänta sig av den nya skivan?
Science fiction-hymner.
Tanken var att skapa en så hänsynslös och beroendeframkallande upplevelse som gick.
Fantastiskt.
Jag vet att vi just blev ombedda att inte prata om attacken.
- Den kommer ändå att påverka nästa fråga. - Okej.
Okej... Den fick mig att fundera.
Känner du att kulturen har skiftat-
-till att nihilistiska, radikala grupper-
- själva mer och mer vill ses som superstjärnor?
Vem bryr sig?
Jag ville helst inte uttala mig, för de våldsamma typerna vill skapa rubriker.
Slutar folk att bry sig om dem, så slutar de att existera.
Folk som jag med, men det är det enda vi har gemensamt.
Men jag kunde inte ignorera dödsfallen, de gör mig illamående.
Okej.
Ur allmänhetens synvinkel har du haft några känslomässiga år.
Inklusive dagens händelser.
Kan du upplysa oss om vad de kommande arenakonserterna betyder för dig?
- Du börjar i din hemstad. - Det är min karriärs höjdpunkt hittills.
- Vi har jobbat på det i två år. - Varför två år?
Året innan dess var jag under stor press efter olyckan.
Det är en dyr föreställning-
- så jag ville ha alla de bästa med mig, jag ville ha mina bästa dansare.
Valet att börja i New Brighton kan ses som ett slags återtåg hem-
- efter olyckan och gripandet för svåra skador.
Skador, inte svåra skador.
Jag slutade aldrig göra musik, så det är inget 'återtåg'.
Jag ville kanalisera all ångest och allt lidande till något positivt.
Kan du upplysa oss om varför fallet plötsligt lades ner?
- Jag förstår vart du vill komma. - Det var du som tog upp det.
Jag tänker inte 'plötsligt' säga något.
Det finns tre typer av skottskador på ryggraden, jag har typ tre.
Kulan sitter mellan mina kotor.
Typ tre delas upp i a: ryggradsskada utan perforering av organ i buken-
och b: ryggradsskada med perforering av organ i buken.
Lyckligtvis så är jag typ a, men jag tar som bekant medicin för skadan-
- och borde inte ha suttit bakom ratten. Josie!
- Jag ville inte göra dig upprörd. - Jag brukade bli behandlad som en hjälte.
Nu behandlas jag som slödder. Men konserten handlar om pånyttfödelse.
- Har du kontakt med offret? - Det får jag inte prata om.
- Vi pratar väl om det nu? - Vad okänsligt att ta upp det nu.
Vi är färdiga med varandra, Tony.
Du borde skriva om de oskyldiga offren-
- istället för att hacka på en god människa och en konstnär.
Det är inte vad jag gör, förlåt.
Jag avbokar allt fram till konserten.
Jag vill att du går till rummet och vilar. Vilar, okej?
Jag menar allvar. Jag hämtar dig vid 18.30.
- Vilken våning bor du på? - En våning upp, rum 910.
- Har du min nyckel? - Nej.
Släpp henne.
Jag kom upp och hon satt ensam och grät. Hon behövde en kram.
Gå ner och gör dig klar inför konserten.
Kom igen, gör inte så.
Du tog väl inte det där jag gav dig? Jag överreagerade.
Vad ska jag göra? Ropa ut det från taket? Jag är inte redo för att du ska växa upp.
Okej? Du är min lilla flicka.
Förlåter du mig?
Okej, vänta lite.
FÖRLÅT, JAG ÄR EN SUBBA
Ge de här till moster Ellie. De är för allting.
Ta med dem ner, så ses vi i lobbyn. Vi åker dit tillsammans, okej?
- Gumman, jag älskar dig. - Jag älskar dig också.
- Varför är du inte där nere? - Gud, jag glömde nästan att du var här.
- Vad hände? - Josie avbokade resten av dagen.
En kille tjatade om Joel Hedlund.
Jag hade inte mental kapacitet eller stake nog att ge igen.
- Jag pratar ner henne från taket. - Nej, snälla. Stanna här.
- Vad sa hon till dig nyss? - Ingenting, egentligen.
Kom igen, du är min bästa spion.
- Hon pratar inte med mig. - Jag vet inte...
De ska ha någon låtsasrättegång i skolan.
De är inbjudna till någon tävling, så hon är nog bra på det.
Det förklarar Perry Mason-grejen. Jag blev korsförhörd vid lunchen.
Nämnde hon något annat värt att ta upp?
Hon såg att hennes pappa ska spela och undrade om jag kunde fixa biljett.
Jaha, okej. Inte det jag väntade mig att du skulle säga.
- Vad svarade du? - Jag sa...
att killen har problem och att det nog är en dålig idé.
Bra. Bra. Bra.
Har du något kvar från igår kväll?
- Är det en bra idé just nu? - Jag har babblat klart för idag.
Kom igen. Konserten sitter i ryggraden.
Jag måste komma undan tankarna.
Jag blir upprörd och tänker för mycket. Jag ser folk skrika och springa i sanden.
Vi tar det vi har kvar och skaffar mer först efter konserten.
Du får knulla mig lite medan vi är höga.
Jag är rädd.
Det finns inget att vara rädd för, tjejen.
Inget.
Celeste, kom igen nu. Alla är där nere.
Aj!
- Stanna bilen. - Nej, vi är sena.
- Vad är det? - Jag måste göra något. Stanna biljäveln!
Stanna bilen!
Okej.
Kom igen!
- Kom ner hos mig. - Vad gör du?
Vi håller en tyst minut tillsammans.
Vi blundar och tänker på alla lider just nu.
- Behöver ni hjälp, fröken Montgomery? - Ingen kallar mig det.
- Ge henne utrymme. - Akta. Har du henne?
Är det kameror där nere? Säg till teamet att om någon fotograferar henne-
-så får de sparken.
Vad behöver du?
- Jag är jättetörstig. - Skaffa vatten och något sött att äta.
Var är Albertine? Ge henne något att dricka.
Jag ska ingenstans.
- Jag ersätter O'Malley ikväll. - Vem är O'Malley?
- Det passar inte nu. - Säg till om hon inte klarar det.
- Stanna, Celeste. - Vi har förberett ett rum åt er här.
Jag vet, vi har varit här varje dag i en vecka. Släpp mig!
- Gud, alla tror att jag är en idiot. - Ingen tror det.
- Du är en bortskämd skitunge. - Kalla mig inte skitunge.
Håll käften och sluta vara en bortskämd skitunge.
- Den här vägen. - Tack.
- Bortskämda skitunge. - Kalla mig aldrig en skitunge, för fan!
Jag är så trött på att alla behandlar mig som om jag inte är en människa!
- Jag är ingenting man kan ta på sig! - Skärp dig, för fan!
Kom inte in och bekräfta det här beteendet, Ellie!
- Blunda och låtsas att du är ensam. - Ut härifrån.
- Ut, sa jag! - Blunda och låtsas att du är ensam.
- Vill du att jag avstyr det här? - Vad sa du?
Vill du att jag avstyr det här?
Flytta på dig.
Du.
Alla pratar om mig som om jag inte är här. Jag är ju här.
Han är en bilförsäljare. Glöm honom.
Du.
De visade reklamen vi plåtade idag-
-och jag såg så hemsk ut.
- Vad pratar du om? - Titta inte på mig sådär.
- Lyssna på mig. Lyssna på mig. - Okej.
De sa att kameran vi använde skulle få mig att se fantastisk ut.
Jag ser så ful ut! Jag ser så ful ut!
- Jag ville bara dö! - Du ska inte dö.
Jag vill bara vara deras drottning, men ibland känner jag mig inte som det.
Ibland är jag så ful under allt det här.
- Tänk om de visste. - Jag är så glad att du lever. Jag är här.
Journalisterna kan vara så elaka. De är så elaka.
Det är för att de aldrig har gjort något de är stolta över, gumman.
Du har rätt.
Du är inte här för deras skull, du är här för dina fans.
Ikväll blir den bästa kvällen i deras liv.
Folket kommer att dyrka dig igen.
Om några minuter är den här mardrömmen över.
Allt kommer att ha varit värt det.
Jag hjälper dig att byta om.
FINAL XXI
- Två minuter, hörni! - Två minuters-varning!
- Akta er! - Ta undan kablarna! Vi är på väg!
Ursäkta, vi ska förbi!
- Stig åt sidan. - Ursäkta oss.
Se upp här.
- Scenteamet! - Ursäkta oss!
- Du ser fantastisk ut. Är du beredd? - Min dotter är här ikväll.
- Jag vill ge henne en fantastisk kväll. - Okej, då kör vi.
Alla samlas runt Cel!
Okej, jag vill bara säga tack för den här gruppen begåvade människor.
Jag vill reflektera över det här året och det här gänget som är som en familj.
Det här vore inte möjligt utan er.
- Är ni taggade? - Ja!
Då ger vi tjejen lite kärlek!
- Vem är tuffaste subban i rummet? - Du!
- Vilka är sjukaste bandet på jorden? - Vi!
- Vilka gör det möjligt? - Vi!
- Ska vi vara bra? Eller fantastiska? - Nej!
- Ska vi vara otroliga? - Nej!
- Vad ska vi vara, då? - Fenomenala!
Fenomenala! Fenomenala! Fenomenala!
Okej! Högre! Högre! Högre!
Fenomenala!
Starta konserten.
Fem, fyra, tre, två...
Ikväll ska vi ta oss tillbaka till där allt började.
Vill ni resa tillbaka i tiden med mig?
Den här kvällen är bara för er skull.
Ja, subbor. Mina små änglar.
Det här är det nya nya testamentet och den här kvällen är bara för er skull.
DET FÖRFLUTNA FRAMTIDEN
VÄLKOMNA
Jag hör er, alla änglar.
30 000 av mina små änglar.
Berätta.
Hur många av er har fått hjärtat krossat av en kille?
Hur många av er har gråtit er till sömns-
-för att någon kallade er något fult?
Fet? Ful?
Slampa?
Vet ni vad? Folk har försökt sänka mig i åratal.
Men jag vägrar ligga kvar.
Celeste! Celeste! Celeste!
DET FÖRFLUTNA FRAMTIDEN
VÄLKOMNA
Sent en kväll på sjukhuset, efter den ödesdigra morgonen på New Brighton-
- gjorde hon ett vansinnigt påstående som bara hennes syster någonsin trott på.
Hon berättade en historia för Elanor som gick såhär:
Strax efter hennes klasskamrat skjutit och hon hamnat mellan livet och döden-
- en plats hon bara kunde beskriva för Elanor som ett flöde av färger-
- mötte hon Djävulen och slöt ett avtal i utbyte mot sitt liv.
Han viskade melodier och hon återvände för att förändra nästa århundrade.
Han sa: 'Slut ögonen och säg efter mig.'
'En för pengarna, två för showen'-
-'tre -var redo, på fyra -följ med mig.'
Subrip: TomTen
Översättning: Emil P.W.S Holmgren www.firstlightmedia.com